Și bine ați venit în această prelegere, vreau să vorbesc despre argumentele liniei de comandă.
Motivul pentru care am inclus această informație în secțiunea variabile și tipuri de date este că argumentele liniei
de comandă reprezintă o modalitate de a transmite date în programul dvs.
Deci, este ca și cum ați trece o variabilă în programul dvs. și este foarte util și de multe ori faceți acest lucru.
Deci am vrut să acoperez acest lucru rapid.
Deci, argumentele liniei de comandă, în esență, există momente când se dezvoltă un program care
necesită un utilizator și o cantitate mică de informații la terminal.
OK asa ca aceasta implica argumentele liniei de comanda sunt in esenta argumentele programului.
Este modul în care puteți transmite date unui program.
Deci, când întrebați un utilizator sau o zi, un program are nevoie de date dinamice introduse de utilizator.
Există o serie de moduri diferite în care puteți transmite aceste date și puteți să le întrebați pe utilizatori sau puteți să
le transmiteți drept program și motivul pentru care doriți să faceți acest lucru este că din nou este posibil
să aveți nevoie de utilizator pentru a introduce un număr care să indică numărul triunghiular pe care doriți să-l calculați sau utilizatorul
trebuie să introducă un cuvânt pe care doriți să îl căutați într-un dicționar.
Acum toate datele sunt statice sau nu schimbă unele date.
Trebuie să întrebați utilizatorul pentru a introduce și așa cum am spus că puteți face acest lucru unul
din cele două moduri în care puteți solicita datele de la utilizator și vom vorbi despre asta în
cursurile următoare sau puteți furniza informațiile program în momentul executării programului.
Și acesta este ceea ce se numește argumente de linie de comandă care transmit date către programul dvs. prin intermediul liniei
de comandă.
Când programul este
rulat în așa că știm deja că fiecare program C are o funcție principală.
Aceasta este o funcție specială și este, în principiu, punctul de intrare al programului.
Este, de asemenea, special, deoarece poate fi folosit pentru a obține argumentele liniei de comandă.
Deci, atunci când principalul este numit de sistemul runtime, cele două argumente sunt de fapt transmise acestei funcții.
Argumentele din linia de comandă cele două argumente sunt primul argument este numărarea cât de multe date
sunt transferate în program.
Este o valoare intreg.
Specifică numărul de argumente introduse la linia de comandă.
Al doilea argument care este reprezentat de V pentru vectorul de argument este o serie de pointeri de caractere.
Acum vă puteți întreba ce este o matrice.
Nu stim ce este inca o matrice.
Dar din nou este important să înțelegeți cum puteți trece în argumentele liniei de comandă.
Puteți să vă gândiți la o matrice cât mai multe variabile diferite.
Deocamdata.
Deci primul Argosy argument pentru numărătoarea argumentelor.
Al doilea argument este argumentele unui membru al vectorului, cum puteți transmite datele unei funcții.
Asta este tot ce este.
Nu este chiar așa complicat.
Deci, funcția principală pe care o puteți transmite funcția principală sunt unele date când executați programul.
Aceste date pot fi specificate când executați programul la membrul de căutare al liniei de
comandă atunci când executați un program.
Fie faceți dublu clic pe el.
Dacă este un executabil sau dacă sunteți pe Linux sau Windows îl rulați făcând un punct slash 8 dintr-o singură atunci când faceți
că puteți trece de fapt, lucrurile după program, astfel încât să puteți vedea un program care DXi
și apoi a pus parametrii după acele date după aceea.
O să vă arăt cum să faceți asta.
Din nou, prima intrare în matrice este un pointer numele programului care se execută
și apoi totul ar fi argumentele și voi demonstra acest lucru.
Deci, iată un exemplu.
Aceasta este principala funcție și are două argumente sau doi parametri într-adevăr.
Vom vorbi despre diferența de parametri din argumente, de asemenea, dar veți vedea că se spune în Argosy
și apoi char.
Și este un asterisc RV.
Nu vă faceți griji din nou.
Practic totul după virgulă ar fi niște date pe care le transmiteți programului
și arce-urile ar fi numărul de date.
Deci, haideți să trecem printr-un exemplu care este cel mai bun mod de a învăța acest lucru.
O.K.
Deci, aici este exemplul nostru, dacă vrem să transmitem datele către programul nostru prin intermediul liniei de comandă, trebuie
să avem parametri în principal până când acest punct a fost doar gol, cu două paranteze goale.
Deci, primul lucru pe care trebuie să-l facem este să spuneți arcurile Argosy, de fapt, puteți fi orice nume BARCS pe
care îl reprezintă numărul argumentelor.
Și apoi steaua lui char RMV Și din nou nu vă faceți griji despre sintaxa de acum.
Dar trebuie să le adăugăm pe primele două.
Și așa voi crea câteva variabile aici care să demonstreze că datele sunt trecute.
Și pentru că datele sunt transmise, trebuie să le stochez undeva unde cineva
creează o variabilă de tip și doar un număr de argumente.
Și acesta va fi egal cu arcul C R C este doar variabila care a trecut și vă voi
arăta ce înseamnă asta.
Vreau să creez o altă variabilă care să ne reprezinte argumentul.
Și asta va fi egal cu zero.
Din nou, nu vă faceți griji cu privire la sintaxa zero.
Ceea ce face această linie de cod pe linia 13 este că este setarea argumentului o variabilă egală cu
numele programului.
Și apoi, dacă facem altul, spunem argumentul caracterului stea.
Vom stabili acea valoare egală cu cea de sub.
Și apoi vom tipări aceste date.
Așa că vom spune să tipărim numărul de argumente și vrem să tipărim variabilele de valoare, așa că trebuie să folosim
un specificator de format pe care vom spune procentul D.
Și apoi după virgulă vom spune un număr de argumente deoarece aceasta este
o
variabilă pe care dorim să o afișăm și apoi avem o altă instrucțiune de imprimare care va tipări argumentul 1 și
aceasta va reprezenta numele programului.
Și din nou trebuie să avem un simbol la sută, pentru ca noi să cerem 8%, pentru că acesta este un șir.
Din nou, nu este important să înțelegeți în acest moment.
Noi doar de multe ori ori de câte ori demonstrați exemple de cod pe care doriți să imprimați valoarea variabilelor.
Și astfel, aceste afirmații printf la 16 sau 17 imprimă valoarea variabilelor care mi-au fost transmise,
care sunt argumentele liniei de comandă.
De asta sunt dimineața asta.
Și apoi ultima pe care vreau să o afișez este al doilea argument.
Și aceasta este ordinea liniei de comandă.
În plus față de programare.
Deci, ar fi și argumentul că vom afișa și apoi vom reveni la zero.
Deci, este un program foarte simplu din punctul de vedere al faptului că nu are o mulțime de funcționalități.
Pur și simplu primește date din funcția care a trecut și afișează aceste date.
Deci, când am spus că poți transmite datele la un program, reține că din momentul în care executați acest program, faceți dublu clic pe
o opțiune de meniu.
Dar ceea ce se întâmplă cu adevărat este că executați o comandă fie DoubleClick executând UKC, fie în
Linux sau Unix faceți mult.
Și atunci când întrebați programul, puteți să îi transmiteți datele.
Deoarece de fapt nu executăm comanda, facem meniul pe care trebuie să-l transmitem prin intermediul mediului Divell integrat și, din fericire,
cutia de cod are o modalitate frumoasă de a face acest lucru pentru a transmite datele ca argument al
liniei de comandă unui program.
Tot ce trebuie să faceți este să mergeți la proiectul dvs. evidențiați-l să meargă la omul pe care îl faceți acest
lucru ca proiect și apoi du-te la setarea de programe argumente în fereastra ceară va apărea.
Și aici, practic, puteți spune că sunteți argumente și puteți pune cât mai multe pe care doriți aici.
Să începem să-mi tipăresc numele.
Jason am de gând să treacă acel argument că datele în programul meu, atunci când programul este rulat și
am de gând să spun OK așa că am să ieși și compilați acest lucru.
Și când o conduc, ce credeți că va fi valoarea numărului de argumente.
În timp ce amintiți-vă că există un argument care a trecut care este numele programului și că trec
în Jason.
Deci, acest lucru ar trebui să fie egal cu cel de-al doilea argument, unul va fi numele programului.
Deci, acesta ar trebui să fie numele programului, indiferent de numele lui.
Și nu-mi amintesc dacă acest lucru va genera un test sau nu un argument care ar trebui
să fie învecinat, pentru că la asta trec.
Acum, dacă o conduc, să vedem ce se întâmplă.
Spunem că rulați și protectorul meu prost de viruși veți vedea că numărul de argumente este de două argumente unul este numele programului
care este și este foarte greu să citești formatul deoarece nu există linii noi.
Deci, să începem acest lucru și, de fapt, adaugă noi linii.
Cum putem adăuga linii noi pentru imprimare.
Putem și putem folosi doar o secvență de scăpare care este o lovitură înapoi.
Deci, să stabilim un backslash și după procentul pentru prima instrucțiune de imprimare și o
backslash și după următoarea.
Deci este mult mai ușor de citit decât o voi pune.
Acum hai să salvăm asta să construim din nou și să l-am rula și să vedem ce este ieșirea de data asta.
Sperăm că va fi mai ușor de citit.
Acum, când o executăm, veți vedea că există linii separate mult mai ușor de citit.
Se afișează numărul de argumente ca la.
Deoarece am menționat primul argument este numele programului.
Al doilea argument este cel pe care l-am trecut printr-un argument, unul este de fapt afișat ca
numele programului care este întreaga mea structură de directoare și apoi testul lui Doddie X-C un argument pentru el Jason, pentru că
asta văd în ID.
Acum pot să merg și pot modifica argumentele programului, mergând la opțiunea din meniul proiectului și spunând că asigurați-vă
că proiectul merge la argumentele subprogramului și pot schimba acest lucru.
Acum când schimb acest lucru, o schimb în altceva sau o să spun ceva.
Acum când o rulez, datele pe care le poate trece programul va fi ceva diferit
va fi.
Și de fapt tot ce trebuie să faceți este să rulați și nu trebuie să recompilați.
Acum este doar ceva care este afișat.
Și astfel, acesta este un mod prin care puteți transmite date unui program fără a cere de la
utilizator în mod specific să îl introduceți și ID-ul și să-l transmiteți programului.
Și puteți trece multe argumente.
Nu trebuie doar să treci pe acel, dacă vrei să treci mai mult
pe care ai putea să-l duci la argumentele acelui program și fie separat de linii noi pe care le știi desigur dacă vrei
să le folosești, va trebui să le accesezi în dar puteți trece în multe cazuri, deci este util să transmiteți datele unui program fără
a cere utilizatorului să scrie ceva în tastatură.
Dacă nu ați făcut acest lucru, programul s-ar întrerupe și ar spune că jucați utilizatorul hei, introduceți ceva și apoi utilizatorul
va introduce ceva și apoi va trebui să îl salvați într-o variabilă și apoi
trebuie să continuați executarea.
În acest fel, nu trebuie să întrebați utilizatorul pentru tot ceea ce tocmai îl transmiteți ca parte a programului.
Astfel, argumentele liniei de comandă SWAT sunt.
Nu vă faceți griji cu privire la aceste alte concepte, cum ar fi matricele pe care le vedeți asteriscul pentru indicii, nu vă faceți griji în legătură
cu acest lucru.
Din nou, aceasta afișează doar argumentele liniei de comandă, iar modul în care le accesați este prin
acești parametri în funcție.
Dar, din nou, punctul principal este modul în care puteți face acest lucru și este util că va fi util pentru alte
programe și este asociat cu variabilele.
Mulțumesc.