Bună ziua și bun venit înapoi această prelegere Vreau să vorbesc despre Modificatorul Konst și modul în care îl folosim cu indicații.
Am aflat despre prelegeri constante anterioare.
Aceasta înseamnă doar că nu puteți schimba valoarea unei variabile.
Dar ce înseamnă atunci când o aplicăm unui pointer.
Atunci când folosim modificatorul Konst într-o variabilă sau într-o matrice, acesta informează compilatorul
că conținutul matricei variabile nu va fi modificat de program.
Ne putem aminti de asemenea că alternativa a fost de a crea declarații de definire de către preprocesor, deoarece este de obicei o modalitate
mai eficientă de a face acest lucru cu partenerii, trebuie să luăm în considerare două lucruri.
Când folosim modificatorul Konst spunem că pointerul nu poate fi schimbat.
Spunem că valoarea pe care indicatorul indică nu poate fi schimbată.
Corect, deoarece amintesc că un pointer conține o valoare a unei adrese și este posibil să nu dorim să schimbăm adresa
respectivă vreodată.
Sau poate că nu dorim să schimbăm valoarea la care se îndreaptă punctul.
În ambele cazuri, trebuie să fim specifici în sintaxa noastră, astfel încât să puteți folosi cuvântul cheie Konst când declarați
un indicator pentru a indica faptul că valoarea indicată nu trebuie modificată.
Modul în care oferiți acest lucru.
Și din nou, astfel încât pointerul este o valoare ca o valoare are o adresă ceea ce indică este
valoarea acestei adrese.
Dacă vrei să nu te schimbi, ai face ceva de genul asta.
Ați spune când declarați indicatorul pe care l-ați pune asteriscul în modificatorul constant înaintea
tipului.
Deci, ai spune constant oricare ar fi tipul de indicatorul tău.
A întrebat pointer truc.
Deci, acest lucru este altfel.
Definirea unui pointer la o constantă Nu vom putea schimba 9 9 9 L Deci am afirmat că valoarea
indicată de valoarea p este constantă.
Compilatorul va verifica orice afirmații care încearcă să modifice valoarea indicată de valoarea
p și dacă există vreun organism care nu are programul să apară o eroare.
Deci, aceasta este sintaxa din nou pentru a ști ce doriți să observați aici este constanta este primul cuvânt și este
înaintea tipului.
Deci, spunând că valoarea indicată poate fi numai nu se poate schimba.
Deci, dacă încercați să faceți ceva de genul asta pe valoarea p, încercați să atribuiți o valoare pentru ceea ce este indicat.
Vedeți operatorul de indirecție acolo, înseamnă că atribuim o valoare pentru ceea ce ne îndreptăm.
Dacă încercăm să facem că va da o eroare pentru că nu putem schimba acea valoare nu se poate schimba.
9 9 9 L până la 880.
Deci, acum, ce zici de indicii la constante și în declarația anterioară am creat pointerul pe care
punctul indică.
Nu putem schimba, dar putem schimba în continuare valoarea reală a variabilei pe care am declarat-o.
Așa că am fi în continuare capabili să schimbăm valoarea lungă.
Pur și simplu nu putem indica.
Nu putem schimba valorile starului P valori săptămânale definite.
Nu este definită că este o constantă este definită ca valoare lungă.
Așadar, putem modifica în continuare valoarea integer pointer, deoarece nu a aplicat constant.
Am aplicat doar constantele indicatorul, astfel încât am putea spune valoare cu 777 l valoarea indicată la schimbarea lui.
Dar nu ați folosit indicatorul pentru a face schimbarea.
Pointerul în sine nu este, de asemenea, o constantă.
Pointerul își amintește că conține o adresă.
Nu am declarat că pointerul este o constantă, am declarat pointerul.
Ce indică pointerul pentru a fi constant, astfel încât să putem schimba și asta.
Deci, dacă am declarat o nouă variabilă numită număr, putem spune că valoarea p este egală cu adresa numărului respectiv.
E perfect pentru că schimbăm adresa valorii indicatorului.
Nu schimbăm valoarea a ceea ce indica indicatorul.
Înțelegeți astfel distincția fie schimbând valoarea indicelui care este doar o adresă, fie schimbând
ceea ce indică indicatorul.
Dacă doriți să modificați ceea ce dacă nu doriți să vă schimbați cu indicatorii care indică
faptul că Konst trebuie să fie primul cuvânt cheie din declarația indicatorului propriu-zis.
Din nou, în acest exemplu, vom schimba adresa stocată în valoarea p pentru a indica un număr.
Încă nu putem folosi pointerul pentru a schimba valoarea stocată deoarece a fost definită
ca fiind imposibilă să schimbăm valoarea respectivă.
Puteți schimba adresa stocată în pointer cât doriți.
La fel cum am folosit indicatorul pentru a schimba valoarea indicată nu este permisă.
Chiar dacă ați schimbat adresa stocată în pointer.
Deci, chiar dacă l-am schimbat doar la un număr mare, pointerul avea Consta drept cuvânt cheie.
Deci, nu putem schimba valoarea la nimic.
Indiferent de ce indica indicatorul.
Dar nu permiteți adresei indicatorului să modifice valoarea respectivă.
Acesta este punctul.
De asemenea, puteți dori să vă asigurați că adresa din pointer nu poate fi schimbată.
Puteți face acest lucru utilizând cuvântul cheie constant în declarația indicatorului.
În același mod, dar este puțin diferit.
În loc de a avea Konst ca primul cuvânt cheie pe care îl puneți după tipul de date și după asterisc.
Aceasta înseamnă că pointerul nu își poate schimba valoarea.
Dacă îl puneți înaintea evenimentului, spuneți că valoarea indicată de pointer nu se poate schimba.
Atunci când faceți acest lucru, se asigură că indicatorul indică întotdeauna același lucru.
Adresa nu se va schimba niciodată.
Compilatorul va verifica dacă nu încercați să schimbați pointerul în altă parte a codului.
Nu puteți schimba această adresă.
Deci, dacă ați încercat să spuneți că peacoat este egal cu un element, veți obține o eroare, deoarece
acest lucru poate duce doar la adresa curentă.
Totul se referă la locul în care plasați cuvântul cheie constant, dacă doriți să îl modificați.
Dacă nu doriți să schimbați pointerul la pointer sau dacă nu permiteți schimbarea
constantă a adresei indicatorului, deoarece primul cuvânt cheie nu permite ca valoarea indicatorului să indice să
fie modificată.
Dacă puneți constanta după tipul de date și asta spune că adresa pointerului nu se poate schimba.
Deci, este foarte mult de luat și este foarte confuz.
Deci, studiați ceea ce tocmai am spus că sintaxa este foarte importantă.
Și este foarte complicat.
Se poate face foarte ușor această greșeală.
Deci înțelegeți diferența.
Totuși, puteți schimba valoarea pe care punctele p o folosește numărătoarea exact așa cum am putut
în cea precedentă, deoarece numărăm numărul este este, chiar dacă nu putem aloca nici o adresă nouă, dar putem schimba în continuare valoarea la care
se îndreaptă.
Deci putem să o dereferențăm și să o schimbăm astfel încât să putem spune că începem să mergem prin județ.
Se referă valorile stocate în contor prin pointer și schimbarea este valabilă 345.
Puteți crea un pointer constant care indică o valoare care este, de asemenea, constantă.
Deci, ai putea să faci ceva asemănător acestei constante în articolul P constant al lui Stea și asta spune că
pointerul în sine indicatorul valorii indică este constant și pointerul în sine este o constantă, astfel încât elementul
este o constantă pointer constantă, deci totul este fix.
Nu puteți schimba elementul de stocare a adreselor și nu puteți utiliza PRM pentru a modifica ce indică.
Totuși, totuși ați putea să vă schimbați
Ați putea schimba în continuare elementul de element nu este o constantă, astfel încât să puteți schimba elementul.
Puteți schimba valoarea direct dacă doriți să vă asigurați că nu s-a schimbat nimic că ar
trebui să creați elementul în variabilă și ca o constantă.
Și atunci asta ar spune că nu se va schimba niciodată.
Dar amintiți-vă aici diferența dintre indicatorii constanți și valorile constante pe care indicatorii
le indică.
Puteți utiliza ambele.
Puteți folosi unul sau altul dacă doriți să fiți sigur că totul este constant, asigurați-vă
că indicați acea variabilă că variabilele constante sunt bune.